Synti on kuin spitaali – jos se saa vallan ihmisestä, se turmelee elämän.
Evankeliumiteksti (Luuk. 17:11–19) kertoo Jeesuksen ja kymmenen spitaalisen kohtaamisesta. Spitaali oli vakava sairaus. Tauti edistyi hitaasti, mutta teki kauheaa hävitystyötä kehossa. Pitkin kehoa esiintyvät kuhmumaiset, märkää valuvat pesäkkeet turmelivat ihon, aistimet ja hermoja. Tauti mädännytti irti jopa kokonaisia jäseniä. Spitaalisilla ei ollut mitään toivoa elämästä. Sairastuneet joutuivat elämään eristyksissä. Kaikki normaali elämä ja kanssakäyminen oli kielletty.
Mooseksen lain mukaisesti sairastuneiden tuli mennä papin tarkastettavaksi. Kun spitaali oli levinnyt sairaan koko kehoon, pappi julisti hänet puhtaaksi. Tekstin sairastuneet pyysivät Jeesusta armahtamaan ja auttamaan heitä sairaudessaan. Jeesus käski heidän mennä papin luokse niin kuin laissa oli määrätty. Mennessään he kuitenkin puhdistuivat ja parantuivat. Yksi heistä, joka oli samarialainen, palasi kiittämään auttajaansa, Jeesusta.
Spitaali on kuin synti
Raamatussa spitaali on verrattavissa syntiin. Kun synti saa vallan ihmisessä sielunvihollisen vaikuttamana, seuraukset ovat koko elämää turmelevia. Järki sokaistuu ja ihmisen tahto suuntautuu pahaan. Välit lähimmäisiin voivat rikkoutua.
Synti synnyttää vihaa, kateutta, riitaa ja väkivaltaa. Ihminen on ristiriidassa koko Jumalan luoman maailman kanssa. Sitä voi verrata spitaalisairaan eristykseen. Synnissä on aina epäuskoa, ja se johtaa ihmisen yhteyden katkeamiseen Jumalasta. Sydän luopuu Jumalasta.
Jumalasta eroon joutunut ihminen ei voi auttaa itseään luopumaan pahasta elämästä. Synti turmelee niin, ettei ihminen kykene lähestymään Jumalaa (Room. 3:10–12). Ilman uskon myötä tullutta yhteyttä Jumalaan ei ole taivastoivoa.
Kristus armahtaa
Jumala lähetti oman Poikansa pelastamaan jokaisen synnin ja kuoleman vallasta. ”Jumala on rakastanut maailmaa niin paljon, että antoi ainoan Poikansa, jottei yksikään, joka häneen uskoo, joutuisi kadotukseen, vaan saisi iankaikkisen elämän” (Joh. 3:16). Jeesuksen kuolemassa, ylösnousemisessa ja taivaaseen astumisessa on tarjolla Jumalan mittaamaton rakkaus ja armo syntistä kohtaan. Silloin kun ihminen on niin syntinen, ettei hän löydä itsestään mitään hyvää, hänelle kelpaa täydellinen armahdus ja anteeksiantamus.
Syntejään katuva ihminen saa kaiken anteeksi evankeliumissa, joka julistetaan Pyhän Hengen voimasta Jumalan seurakunnassa. Hän saa kohdata armahtajansa ja auttajansa, joka on Jeesus Kristus Henkensä kautta. Uskomaan päässeelle voi joskus käydä niin kuin yhdeksälle spitaaliselle. He parantuivat, mutta eivät tunteneet yhtään kiitollisuutta auttajaansa kohtaan. He eivät tulleet Vapahtajan yhteyteen. Paholainen eli Jumalan vastustaja tempaa kylvetyn Jumalan sanan ja uskon lahjan pois sydämestä.
Rakkaus Vapahtajaan
Jumalan armosta syntinsä anteeksi saanut tuntee suurta kiitollisuutta ja iloa pelastumisestaan, kuten parantunut samarialainen. Hänelle Jeesus sanoi: ”Uskosi on pelastanut sinut.” Elämässä on jälleen tulevaisuus ja toivo. Ennen kaikkea sydämessä on toivo ikuisesta elämästä taivaassa. Siitä syntyy halu elää Jumalan yhteydessä ajallisessa elämässä maan päällä.
Jumalan seurakunta maan päällä on armahdetun syntisen turvapaikka. Jeesus asuu Henkensä kautta uskovaisten sydämissä ja yhteydessä. Kristuksen yhteydessä, hänen valtakunnassaan, ihminen tuntee kuin Asaf psalmissaan: ”Taivaassa minulla on sinut, sinä olet ainoa turvani maan päällä. – – Minun onneni on olla lähellä Jumalaa, minä turvaan Herraan, Jumalaani, ja kerron kaikista hänen teoistaan.” (Ps. 73:25 ja 28.)
Teksti: Heikki Saarikoski
Julkaistu Päivämiehessä 18.9.2019.
Kuvituskuva: Jarmo Määttä
Evankeliumi: Luuk. 17: 11–19
Raamattu 1992: Matkallaan kohti Jerusalemia Jeesus kulki Samarian ja Galilean rajaseudulla. Kun hän oli tulossa erääseen kylään, häntä vastaan tuli kymmenen spitaalista miestä. Nämä pysähtyivät matkan päähän ja huusivat: ”Jeesus, opettaja, armahda meitä!” Nähdessään miehet Jeesus sanoi heille: ”Menkää näyttämään itsenne papeille.” Mennessään he puhdistuivat. Huomattuaan parantuneensa yksi heistä kääntyi takaisin. Hän ylisti Jumalaa suureen ääneen, lankesi maahan Jeesuksen jalkojen juureen ja kiitti häntä. Tämä mies oli samarialainen. Jeesus kysyi: ”Eivätkö kaikki kymmenen puhdistuneet? Missä ne yhdeksän muuta ovat? Tämä muukalainenko on heistä ainoa, joka palasi ylistämään Jumalaa?” Ja hän sanoi miehelle: ”Nouse ja mene. Uskosi on pelastanut sinut.”
BIBLIA: Ja tapahtui, kuin hän meni Jerusalemia päin, että hän matkusti keskeltä Samarian ja Galilean. Kuin hän tuli yhteen kylään, kohtasivat häntä kymmenen spitalista miestä, jotka taampana seisoivat, ja korottivat äänensä, sanoen: Jesus, rakas Mestari, armahda meidän päällemme! Kuin hän ne näki, sanoi hän heille: menkäät ja osoittakaat teitänne papeille. Ja tapahtui, että he mennessänsä tulivat puhtaiksi. Niin yksi heistä, kuin hän näki, että hän parantunut oli, palasi jälleen ja kunnioitti Jumalaa suurella äänellä, ja lankesi kasvoillensa hänen jalkainsa juureen ja kiitti häntä. Ja se oli Samarialainen. Mutta Jesus vastaten sanoi: eikö kymmenen puhdistettu? kussa yhdeksän ovat? Ei ole muita löydetty, jotka palasivat Jumalaa kunnioittamaan, kuin tämä muukalainen. Hän sanoi hänelle: nouse ja mene! sinun uskos on sinun vapahtanut.
Blogit
Luetuimmat
Toimitus suosittelee
Viikon kysymys